Vem är det?
Hjälp!
Vad vill du?!
"Vissa säger att världen går under i eld"
"andra säger i is"
"Efter att ha smakat på åtrån"
"håller jag med dem som förespråkar eld"
"Men skullejag dö två gånger"
"tror jag att jag vet nog om hat för att säga"
"att för undergång så är is"
"också bra"
"och hade räckt."
Jag har slutprov i engelska.
Jag måste fokusera.
Gift dig med mig.
Nej.
Gift dig med mig.
Förvandla mig.
Det gör jag om vi gifter oss. Det kallas en kompromiss.
Det kallas tvång.
Det är inte schysst.
Äktenskap är bara...
Det är ett papper.
Där jag kommer ifrån är det så man säger "jag älskar dig".
Där jag kommer ifrån och i min ålder...
...så är det så man säger "jag är på smällen".
Är du rädd för vad folk ska tycka?
Två av tre äktenskap slutar i skilsmässa.
Du ska finna att skilsmässofrekvensen för vampyr och människa-
är lite lägre.
Så gift dig med mig.
Jag kan inte.
Jag måste vara hemma vid fyra.
MORD OCH FÖRSVINNANDEN KANSKE EN SERIEMÖRDARE
Prick klockan fyra.
Försöker grabben smöra för mig?
Han har ett namn. Är han för punktlig nu?
Du förstår varför du straffas, va?
Jag vet, jag skrämde livet ur dig. - Ja, det gjorde du.
Men jag har andra skäl till att ge dig utegångsförbud. Som...
Jag vill att du kommer bort lite. Från honom.
Pappa, det finns inget du kan säga.
Edward finns i mitt liv.
Ja, jag börjar förstå det.
Okej, så här då?
Vi sluter ett avtal.
Du har inte utegångsförbud längre-
om-
du använder din nyvunna frihet till att träffa andra vänner också.
Som Jacob.
Han har det väldigt jobbigt nu. Hans pappa är orolig.
Jag minns när det var du.
Och du behövde en vän. Jake fanns där.
Det är Jake. Lämna ett meddelande.
Jacob hade inte pratat med mig på veckor.
Jag ville fixa det, men han gav mig inte chansen.
Saknar dig också. Mycket. Förändrar inget. Ledsen. Jacob.
Du skrämde mig.
Du ska till reservatet. - Hur visste du...
Alice.
Gjorde du det här med min bil?
Bella, du måste förstå. Din säkerhet betyder allt för mig.
Jacob skadar inte mig. - Vargarna saknar behärskning.
Jag får träffa honom fram till examen.
Sen blir jag en av er. Och han kommer hata mig för evigt.
Förlåt då.
I rättan tid. Hör här. Vi har...
"Kära skolkamrater."
"Vi är framtiden. Allt är möjligt om ni bara tror."
Snyggt. - Och du har ett tal.
Det blir mitt tal när jag vill att alla ska kasta examensbevisen på mig.
Du måste bejaka klyschorna, Jess. - Alla avskedstalares välsignelse.
Därför är inte du avskedstalare.
Jess behöver inga klyschor. Talet blir storslaget.
Storslaget? Det kommer att förändra liv.
Jag har beslutat att ha fest.
För hur ofta går vi ut high school?
Fest, hemma hos er?
Jag har aldrig sett ert hus. - En fest till, Alice?
Det blir kul. - Det sa du sist också.
Du, Angela. Behöver du hjälp?
POLIS
Du vet vad hon såg. Säg det. - Det var inget.
Du såg orolig ut.
Bara för att alla märkte hur konstig Alice är.
Det har alla märkt för länge sen.
Jag undrar vad som har hänt.
Deras son försvann i Seattle för ett år sen. Charlie gör vad han kan.
Vet du nåt om det här?
Vi har följt händelserna i Seattle ett tag.
Oförklarliga försvinnanden. Mord.
Om det väcker mer uppståndelse kommer Volturi att ingripa.
Far de till Seattle kan de komma hit och se att jag ännu är människa.
Det går inte så långt. Men vi åker till Seattle om vi måste.
Jag faxar ner de här direkt. - Tack.
Hej. - Hej.
Klar för middag? - Ja.
Det blir bara du och jag, va?
Jag lämnar henne bara.
Vi ses. - Hej då.
Mina föräldrar bad mig påminna dig om flygbiljetten du fick i present.
Vilken flygbiljett?
Tur och retur för att hälsa på mamma i Florida.
Det var generöst. - Du måste använda den i helgen.
Jag kan inte bara släppa allt och sticka.
Det kan bli sista chansen att träffa henne före din examen.
Det kanske inte vore så dumt att komma bort från stan.
Få lite distans till allt.
Ja, jag hälsar gärna på mamma.
Om du använder sällskapsbiljetten.
Vänta. Finns det två biljetter?
Super.
Det gör mig jätteglad.
Jag ville träffa min mamma.
Jag ville veta att hennes liv var rikt och tillfredsställande.
Kommer du inte att sakna det här?
Känner du inte D-vitaminet tränga in i dina porer?
Jo, jag kommer att sakna det.
Collegen i Florida är mycket soligare.
Om du börjar på University of Alaska får jag aldrig träffa dig.
De har ettjättebra naturvetenskapsprogram.
Du menar Edward-program?
Hans sätt att se på dig...
Som om han är redo att hoppa in framför dig och ta en kula eller nåt.
Är det dåligt?
Det är häftigt.
Du är annorlunda med honom.
När han rör sig, rör du dig. Som magneter.
Jag vet inte, vi är bara...
Förälskade. Jag fattar.
Jag vill bara se till att du gör de rätta valen för dig själv.
Det är du som måste leva med dem.
Okej, nog om det tunga nu.
Mamma...! - Examensgrattis!
Du skulle inte köpa nåt till mig. - Det har jag inte.
Är det alla dina gamla souvenirtröjor? Lägg av!
Jag sparade alla till ett lapptäcke. För att hålla dig varm uppe i Alaska.
Minns du den här? Enseñada.
Snake Pit. - Ja.
Men den här är min favorit.
Den trehövdade hummern från Maine. - Det är jättefint.
Kul att du tycker om det. När du blir äldre och får barn-
kan vi sy vidare. Kanske besöka världens största ketchupflaska.
Jag är glad att du tycker om det.
Jag tänkte att du skulle ha ett minne av mig uppe i Alaska.
Mamma... - Ja?
Jag saknar dig. - Åh, gumman...
Och jag saknar dig.
Är du säker på att det var här du såg henne?
Hon är snart här.
Till vänster!
Vänta! Hon är på deras territorium.
Hon kommer undan!
Nej, det gör hon inte!
Emmett, nej!
Ångrar du att vi flög dit?
Nej.
Det var jättekul att träffa mamma.
Men jättesvårt att ta farväl.
Det behöver inte bli "farväl". - Var det därför jag skulle dit?
Trodde du att jag skulle tänka om?
Jag hoppas hela tiden på det.
Vad då?
Om jag bad dig stanna i bilen, skulle du göra det?
Självklart inte.
Hej.
Charlie sa att du var bortrest. - Jag hälsade på mamma. Hur så?
Han kollar för att se om du fortfarande är människa.
Jag kom hit för att varna er.
Om er sort kommer in på vår mark igen...
Har du inte berättat för henne? - Prata inte om det, Jacob.
Berättat vad?
Emmett och Paul började bråka. Det är inget att oroa sig för.
Hör på dig. Ljög du för att få bort henne från stan också?
Du borde gå. Nu.
Hon har rätt att få veta.
Det är henne rödtoppen vill ha.
Victoria?
Alices syn.
Jag försökte skydda dig.
Genom att ljuga för mig?
Vi ska prata om det här, men... - Du.
Varför har du inte ringt tillbaka?
Jag hade inget att säga.
Jag har massor. Vänta.
Bella... - Edward, du måste lita på mig.
Jag litar på dig. Det är honom jag inte litar på.
Sluta flina, Jacob. Vi ska bara åka en sväng.
Håll i hårt.
Är du säker på att det här är så smart?
Jag är vampyrtjejen, minns du?
Kolla vem som är tillbaka. - Läget, Bella?
Quil? Du med? - Ja. Äntligen kom jag in i flocken.
Bra att du kom. Då kanske vi slipper Jakes dampiga inre monolog.
"Jag önskar att Bella kunde ringa." - "Jag önskar att Bella inte ringer."
"Jag kanske ska ringa Bella." - "Ringa Bella och lägga på."
Okej, ni kan vara tysta nu.
Bella, det här är Leah Clearwater, Harrys dotter.
Hej. Jag beklagar din pappas död.
Om du kom för att plåga Jacob mer så kan du gå igen.
Visst är hon rolig?
Bella, hej. - Hej.
Jag undrade när vi skulle få se dig här igen.
Sam, är det lugnt? - Ja.
Hon kommer inte förbi oss i brådrasket.
När kom Leah med i flocken?
Ungefär när hennes pappa dog. Hennes bror Seth förvandlades också.
Han är bara 15. En av de yngsta vi haft.
Sam håller honom hemma, men han brinner av iver.
Jag önskar att det var Leah som stannade hemma.
Var inte så grabbig. - Det är ingen tjejgrej.
Det är en triangelgrej.
Vi måste alla leva med Leah/Sam/Emily-tjafset.
Vargtelepati, minns du?
Så Sam dumpar Leah för Emily?
Det var inte så. Sam hatar sig själv för att ha sårat Leah.
Men Emily var den rätta.
Ja, kärleken överrumplar en ibland.
Det är mer än en förälskelse. Sam inpräglades i Emily.
Vill jag veta vad det betyder?
Att inpräglas i nån är typ...
När man ser henne...
...så förändras allt.
Plötsligt håller tyngdkraften inte kvar en på planeten.
Det gör hon.
Inget annat spelar nån roll.
Man gör vad som helst.
Man är vad som helst för henne.
Det låter som om du vet hur det känns.
Har du...
...inpräglats i nån?
Du hade vetat om jag hade det.
Jag har bara en direktlinje till Sams tankar.
Så för stunden är du fortfarande du?
Och du är fortfarande du.
Ja.
Fram till examen.
Examen?
Du visste att det skulle hända. - Inte om en månad.
Inte innan du ens har levt.
Eller innan jag kunde...
För ett ögonblick...
För ett ögonblick trodde jag.
Men han har satt sina krokar så djupt i dig.
Jag beslutade det, inte han. - Bella, de lever ju inte ens.
Det äcklar mig.
Hellre att du dör än blir en av dem.
Jag kan inte fatta att du sa det.
Jag skulle inte ha följt med. - Bella, lägg av. Snälla.
Förlåt.
Vet du, Edward kunde åtminstone respektera mattider.
Jag var bara med Jake.
Bra.
Då låter jag er två få vara ifred.
Fattar du hur orolig jag har varit? - Jag var helt utom fara.
Jag bröt nästan mot fördraget för att kolla...
Jag vet attjag luktar hund. - Nej, nåt är fel.
Vad är det? - Nån har varit här.
Vem var det? Nån vi känner?
En främling. Jag kände inte igen doften.
En nomad på genomresa? - Han hade inte skonat Bellas far.
Doftspåret tog slut 8 km söder om Bellas hus.
Nån iscensätter det här. - Victoria?
Jag hade sett henne besluta. - Det måste vara Volturi.
Jag tror inte det är Volturi heller. Jag har övervakat Aros beslut också.
Då fortsätter vi leta. - Och turas om att vakta Bellas hus.
Ett nytt livvaktsuppdrag? - Rosalie...
Hon har rätt. Ni kan inte skydda mig-
kolla pappa och leta efter inkräktaren.
Och efter Victoria. - Och samtidigt äta.
Jag lämnar dig inte värnlös här. - Och jag låter inte dig svälta.
Och jag hade inte varit oskyddad. Jag har...
Vad?
Vem det än var så lämnade han kvar sin stank.
Den blir svår att missa nästa gång. Vi sköter det från och med nu.
Vi behöver inte att ni sköter någonting. Eller någon.
Jag struntar i vad ni behöver.
Vi är klara här. - Nej, du är klar här.
Sluta!
Jag är trött på det här. Från nu är jag Schweiz, okej?
Edward avskydde tanken.
Men det handlade inte om rivalitet längre.
Det handlar om min säkerhet. Och Charlies.
De följande dagarna fick jag dem att åtminstone försöka samarbeta.
Vargarna tog över så att Cullens kundejaga.
Det var inte precis en problemfri allians.
Äger han inte en tröja?
Jag klarar mig här. Stick du. - Jag blir inte borta länge.
Stressa inte. Du behöver jaga.
Kanske stressa lite grann.
Hej, min sköna. - Hej.
Vad vill du göra i dag? Åka hoj, fotvandra, bara hänga?
Du bestämmer. Men vi ska på fest i kväll.
Är du säker på att det är okej? Jag vill inte våldgästa festen.
Formellt sett så våldgästar du ett rådsmöte.
Ser du? Rådsledarna: Pappa, Quils farfar-
och Sue Clearwater. Hon ersatte Harry när han dog.
Jag borde inte vara här.
Det är okej. Jag trodde...
De tyckte att det vore bra för dig att höra historierna.
Historierna?
Stammens historier? Är de inte hemliga?
Vi har alla en roll att spela. Och du är en del av det här.
Det är första gången som Seth, Leah och Quil hör dem också.
Men du är den första utbölingen. Någonsin.
Om jag vetat det hade jag... klätt mig finare.
Jake!
Hej. - På tiden att du kommer.
Paul har proppat i sig, men jag sparade några burgare till dig.
Bella, det här är Seth Clearwater, Leahs bror. Flockens nyaste medlem.
Nyast, bäst, smartast. - Och slöast.
Kom, din pappa ska börja nu.
Quileuterna har varit en liten stam från början.
Men vi har alltid haft magi i vårt blod.
Vi var stora andekrigare.
Formskiftare som förvandlades till den mäktiga vargen.
Detta gjorde det möjligt för oss att skrämma bort våra fiender.
Och försvara vår stam.
En dag mötte våra krigare en varelse.
Den såg ut som en man, men var hård som sten.
Och kall som is.
Våra krigares vassa tänder slet den till slut i bitar-
men bara eld kunde förgöra den helt.
De levde i skräck för att den kalle mannen inte var ensam.
Och de hade rätt.
Hon utkrävde sin hämnd på byn.
Vår överhövding Taha Aki var den enda andekrigaren kvar-
- att rädda stammen efter att hans son dödats.
Taha Akis tredjehustru såg att han skulle förlora.
Tredjehustrun var ingen magisk varelse.
Inga särskilda krafter, utom en.
Mod.
Tredjehustruns offer distraherade den kalla kvinnan-
länge nog för Taha Aki att förgöra henne.
Hon räddade stammen.
Med tiden har våra fiender försvunnit.
Men en finns kvar.
De kalla.
Vår magi vaknar när de är nära.
Och vi förnimmer det nu. Vi känner hotet i vårt blod.
Nåt fruktansvärt kommer.
Och vi måste alla vara beredda.
Alla.
Vad gjorde du med mig?
Jag är så... - Ja... jag vet.
Vi hittar en åt dig att dricka. - Min!
Försök bara att inte bli dödad.
Jag kommer att behöva många.
Seattle är en stad i skräck.
Polisen förbryllas av morden och försvinnandena som bara blir fler.
Två teorier är ett brutalt nytt gäng och en vildsint seriemördare.
Det blir värre. Vi måste göra nåt.
Det krävs mer än en av vår sort för att orsaka såna skador.
Rätt så många fler. De är odisciplinerade, lätta att se.
Det är nyfödda.
Typ nya vampyrer?
De första månaderna efter förvandlingen.
Då är vi som mest obehärskade och argsinta.
Galna av blodtörst.
Nåt att se fram emot.
Ingen har tränat dessa nyfödda, men det sker inte slumpartat.
Nån skapar en armé. - Nu ska vi absolut till Seattle.
En vampyrarmé? - De har skapats för att bekämpa nån.
Vi är den enda klanen nära Seattle.
Om vi inte stoppar dem så gör Volturi det.
Det förvånar mig att de har låtit det pågå så länge.
De ligger kanske bakom det.
I Italien läste jag Aros tankar. Han vill ha med mig och Alice.
Han vet att vi aldrig väljer honom så länge vår familj lever.
En armé kan lösa det åt honom.
Hej.
Har du ätit än?
Nej, det har jag inte.
Den här killen Riley Biers försvann för över ett år sen.
Hans stackars föräldrar har delat ut de här i Seattle sen dess.
Tycker du att de ska ge upp?
Det hade jag inte gjort om det var du.
Aldrig nånsin.
Jag måste komma på vad jag ska säga till folk.
Varför jag inte kommer hem till jul.
Och varför jag inte hälsar på.
Varför de aldrig får se mig igen.
Efter några årtionden-
är alla du känner döda.
Problemet löst.
Varför är du så emot att jag blir som du?
Det har jag ju sagt.
Var ärlig mot mig. Det är mer.
Jag vet konsekvenserna av valet som du gör.
Jag har levt med det.
Och att låta dig genomlida det...
Du tror attjag har en själ.
Det har jag inte.
Men att äventyra din själ bara för att aldrig behöva förlora dig...
Det är det mest egoistiska som jag nånsin kommer att göra.
Jag trodde att du var rädd attjag skulle bli för annorlunda.
Att jag inte skulle vara varm.
Attjag inte skulle lukta likadant.
Du kommer alltid att vara min Bella.
Min Bella, fast mindre ömtålig.
Kors, det är så vackert här.
Alice ska ha en stor examensfest.
Som du är bjuden på.
Ja, jag antog det.
Vad då?
Jag ville göra det här på ett annat sätt. Snyggare.
Men nu är tiden ute för mig.
För att göra vad? - Du måste höra sanningen, Bella.
Och förstå alla dina alternativ.
Och du måste veta...
...attjag är kär i dig.
Och jag vill att du väljer mig i stället för honom.
Jag trodde att du förstod.
Jag känner inte så för dig. - Jag köper det inte.
Vad köper du inte?
Det är så jag känner.
Du känner nåt annat för mig. Du erkänner det bara inte.
Så jag ger inte upp.
Jag ska kämpa om dig.
Tills ditt hjärta slutar slå.
Då behöver du inte kämpa så länge. - Du är rädd att du ska ångra dig.
Nej, det är jag inte.
Jag vet vad jag vill.
Du hade inte behövt förvandla dig för mig.
Eller ta farväl av någon.
Jag kan ge dig mer än han.
Han kan väl inte ens kyssa dig utan att göra dig illa.
Känner du det?
Kött och blod.
Och värme.
Om du nånsin rör henne mot hennes vilja igen...
Hon är inte säker på vad hon vill. - Vänta tills hon ber dig om det.
Okej. Det kommer hon att göra. - Jacob, gå bara, okej?
Lugna ner er, hör ni. Nu tar vi det lilla lugna, okej?
Vad händer?
Jag kysste Bella.
Och hon bröt sin hand.
När hon slog mig i ansiktet.
Totalt missförstånd.
Det är bara en stukning. Det borde läka rätt snabbt.
Försökte du gå och tugga tuggummi på samma gång igen, Bella?
Jag slog en varulv på käften. - Hårding. Du blir en tuff liten nyfödd.
Tuff nog att klå dig.
Bry dig inte om det.
Några nya spår?
Inga spår efter inkräktaren, men Victoria fortsätter att dyka upp.
Gå och pladdra för nån annan om glädjen med att bli nyfödd.
Okej.
Rosalie...
Jag förstår inte vad jag har gjort som fått dig att hata mig så mycket.
Jag hatar dig inte.
Jag gillar dig inte särskilt bra, men...
Bella, jag avundas dig.
Va?
Det är löjligt. - Nej, det är det inte.
Du har ett val. Det hade inte jag.
Ingen av oss hade det. Men det har du och du väljer fel.
Jag struntar i hur eländigt ditt människoliv är.
Mitt liv är inte eländigt.
Det är inte perfekt. Ingens liv är perfekt.
Mitt var det.
Helt perfekt.
Jag ville fortfarande saker.
Bli gift, få ett fint hus och en man som kysste mig när han kom hem.
En egen familj.
Royce King var stans mest eftertraktade ungkarl.
Jag kände honom knappt.
Men jag var ung och förälskad i själva tanken på kärlek.
Mitt livs sista kväll lämnadejag en väns hus sent.
Där är hon. Rose!
Kom hit! Håll den här.
Kom hit.
Vi har väntat på dig.
Där är hon.
Du är full.
Visst är hon fin, John? Jag sa ju att hon var snygg.
Det är svårt att se med alla kläder.
Vad säger du, Rose? Ska vi inte ta av ett par lager?
Sluta!
Vi ses i morgon. Nykter.
Vart ska du?
Du gör som jag säger.
De lämnade mig på gatan i tron att jag var död.
Tro mig, jag ville vara död.
Carlisle hittade mig. Han kände lukten av allt blod. Han ville hjälpa mig.
Jag beklagar.
Jag fick min hämnd på dem.
En i taget.
Jag sparade Royce till sist så han visste att jag skulle komma.
Jag var lite teatralisk då.
Saker och ting blev bättre efter att jag hittat Emmett.
Men vi kommer alltid att vara detta.
Fastfrusna. Aldrig på väg framåt.
Det är detjag saknar mest.
Möjligheter.
Sitta på en veranda nånstans-
med en gråhårig Emmett vid min sida-
omgivna av våra barnbarn.
Deras skratt.
Jag förstår att det är det du vill.
Men det finns inget som jag nånsin kommer att vilja ha mer...
...än Edward.
Du har fel igen.
Efter att du har förvandlats finns det en sak du vill ha mer.
En sak som du kommer att döda för.
Blod.
Vad sa jag om låg profil?!
Något kommer.
Något...
...större än oss alla var för sig.
Och om ni inte kan...
...behärska er...
...så kommer vi alla att dö.
Gjort är gjort, bara...
Städa upp efter er.
De har redan väckt för mycket uppmärksamhet.
Det har vår passivitet också.
Andra kan börja ifrågasätta Volturis effektivitet.
Låt dem.
Vi kanske borde rådgöra med Aro.
Aros beslut övervakas.
Vi måste besluta.
Besluta då, syster. Det är dags.
Ja, det är det.
Antingen låter vi dem göra det som de skapades för.
Eller så gör vi slut på dem.
Beslut, beslut...
När vi var fem frågade de oss vad vi ville bli när vi blev stora.
Våra svar var sånt som astronaut-
president, eller i mitt fall prinsessa.
När vi var tio frågade de igen och vi svarade-
rockstjärna, cowboy, eller i mitt fall guldmedaljös.
Men nu när vi är stora vill de ha ett seriöst svar.
Vad sägs om det här?
"Vem fan vet?"
Nu ska vi inte fatta svåra beslut. Nu ska vi göra misstag.
Ta fel tåg och fastna nånstans.
Bli förälskad. Ofta.
Läsa filosofi för att det inte går att göra en karriär av det.
Byta åsikt och byta den igen, för inget är bestående.
Så gör så många misstag ni kan.
När de sen en dag frågar vad vi vill bli-
- så slipper vi gissa.
Då vet vi.
Du kom!
Vad tyckte du om mitt tal? För banalt, amatörfilosofiskt?
Hatade du det? - Nej, jag tycker att det var bra.
Som om jag var född att leda, va? - Jag älskar den här låten. Kom!
Vad gör du här? - Du bjöd ju mig.
Var min högerkrok för diskret? Det var jag som objöd dig.
Du, Bella, förlåt mig.
För...
För kyssen och för din hand. Jag skyller det på vilddjuret i mig.
Men det var jag som var ett kräk.
Jag är hemskt ledsen.
Jag tog med nåt till dig.
En examenspresent. Jag har gjort det själv.
Har du gjort det här?
Det är jättefint. Tack.
Jag kommer strax.
Alice, vad såg du? - Beslutet har fattats.
Ni ska inte till Seattle? - Nej.
De kommer hit.
De är här om fyra dar. - Det kan sluta med blodbad.
Vem ligger bakom det? - Jag såg ingen jag kände igen.
Kanske en.
Jag känner igen hans ansikte. Riley Biers. Han startade det inte.
Ledaren håller sig i bakgrunden. - De leker med dina blinda fläckar.
Hur som helst, armén kommer och vi är för få för att skydda stan.
Vänta nu. Vilken jäkla armé?
Nyfödda. Vår sort. - Vad är de ute efter?
De skickade runt Bellas doft. En röd blus.
Är de ute efter Bella? Vad fan betyder det?
En otäck strid. Med döda.
Okej. Vi är med.
Nej. Ni dör bara. Aldrig.
Jag bad inte om lov.
Edward...
Det betyder mer skydd för dig.
Jacob, tror du att Sam går med på en överenskommelse?
Bara vi får döda några vampyrer.
Jasper? - De blir en bra förstärkning.
De nyfödda vet inte att de finns. Det ger oss en fördel.
Vi måste samordna. - Carlisle, de kommer att skadas.
Vi behöver alla träning.
Att bekämpa nyfödda kräver kunskap som Jasper har. Slut er till oss.
Okej. Säg tid och plats.
Jake...
Du vet inte vad du ger dig in i.
Bella...
Det är det här vi gör. Du borde vara glad.
Se på oss, vi samarbetar.
Det var du som ville att vi skulle komma överens. Minns du?
Igen!
Det är en examenspresent.
De litar inte tillräckligt på oss för att komma i människoform.
De kom. Det är huvudsaken.
Tolkar du?
Hej, Jake.
Välkomna.
Jasper har erfarenhet av nyfödda. Han kan lära oss att besegra dem.
De vill veta hur de nyfödda skiljer sig från oss.
De är mycket starkare än vi, för de har kvar sitt människoblod i kroppen.
Vår sort blir aldrig starkare-
än under våra första månader av detta liv.
Carlisle har rätt. Därför har de skapats.
En armé med nyfödda behöver inte tusentals som en människoarmé.
Men ingen människoarmé kan stå emot dem.
De två viktigaste sakerna att komma ihåg är:
Låt dem aldrig få armarna runt er. De krossar er direkt.
Och för det andra...
Välj aldrig det uppenbara slaget.
De väntar sig det.
Och ni förlorar.
Emmett!
Håll inte igen. - Det ligger inte för mig.
Tappa aldrig fokus.
En sak till...
Vänd aldrig din fiende ryggen.
Några av er kommer att skadas.
Några av er kan dö på grund av mig.
Det blir hundra gånger värre än det här, va?
Vi är klara för i dag.
Jasper...
Kan jag verkligen inte hjälpa till?
Din blotta närvaro, din doft distraherar de nyfödda.
Deras jaktinstinkt tar över och gör dem galna.
Bra, det gläder mig.
Hur vet du så mycket om det här?
Jag hade inte precis samma uppväxt som mina adopterade syskon.
De bitmärkena är som mina. - Krigsärr.
All träning sydstatsarmén gav mig var värdelös mot de nyfödda.
Men ändå...
Jag har aldrig förlorat en strid.
Hände detta under inbördeskriget?
Jag var den yngste majoren i Texas-kavalleriet.
Utan att ha varit i riktig strid.
Tills...?
Tills jag mötte en viss odödlig.
Maria.
Jag red tillbaka till Galveston efter att ha evakuerat kvinnor och barn.
Då såg jag dem. Jag erbjöd dem genast min hjälp.
Förtjusande. Och officer.
Bäst att du gör det, Maria. Jag kan inte sluta när jag börjat.
Vad heter du, soldat? - Major Jasper Whitlock, ma'am.
Jag hoppas att du överlever.
Du kan bli till stor nytta för mig.
Skapade Maria en armé? - De var väldigt vanliga i Södern.
Det var ständiga strider om mark.
Maria vann alla.
Hon var smart-
försiktig och hon hade mig.
Jag var hennes andreman.
Min förmåga att styra känslor tjänade henne väl.
Jag tränade hennes nyfödda.
Ett arbete utan slut, för hon lät dem aldrig leva i mer än ett år.
Det var mitt jobb att skaffa undan dem.
Jag kände allt som de kände.
Jag trodde att det som Maria och jag hade var kärlek.
Men jag var hennes marionett.
Hon drog i trådarna.
Jag visste inte att det fanns en annan väg.
Inte förrän jag mötte Alice.
Hon såg mig komma så klart.
Du lät mig vänta länge nog.
Jag ber om ursäkt, ma'am.
Jag vet inte vad jag hade blivit utan henne.
Du behöver aldrig bli det där igen.
Jasper...
Jag vill att du gör en sak för mig.
Döda henne.
Vad är det?
Inkräktaren.
Armén med nyfödda.
Alla är hennes marionetter.
Victoria.
Alice hade sett om hon ville bygga upp en armé.
Om hon inte gömmer sig bakom dem.
Och hon låter nån annan besluta.
Välkommen till armén.
Jag tänker inte gömma mig när du tar alla risker för mig.
Om Victoria är inblandad måste jag hålla dig långt från striden.
Jasper sa att jag kunde hjälpa till. - Vi behöver inte din hjälp.
Med vargarna vinner vi lätt. Vi andra får inte nog att göra.
Antingen är det så farligt attjag måste gömma mig-
eller så är det så enkelt?
Det är farligt för dig. Det är enkelt för oss.
Det är farligt för oss att vara åtskilda.
Hur ofta måste vi bevisa det?
Jag blir orolig, du blir orolig och vi blir båda mer sårbara.
Du har rätt.
Så jag följer med dig. - Nej, vi håller oss borta tillsammans.
Jag kan inte tvinga dig att välja mellan mig och din familj.
Jag kan bara skydda dig genom att vara med dig.
Ska du inte strida? Har du sträckt en muskel eller nåt?
Han gör det för mig, okej? - Visst. Dra bara planen för mig.
Ängen ger oss en fördel. Vi får hit de nyfödda med Bellas doft.
Men doftspåret måste sluta här.
Edward och jag sticker, men även om han bär mig känner de våra dofter.
Din stank däremot är äcklig. - Du vill inte börja jämföra kass lukt.
Han menar att din doft maskerar min om du bär mig.
Kör till. - Det är ingen bra idé.
De vill inte komma nära hans... odör.
Okej, vi provar.
Vargparfym kommer här. - Spring.
Ska du be mig undvika striden också?
Eller bryr du dig inte om mig?
Klart jag bryr mig. Men du hade sagt nej.
Jag har ändå inget val.
Eftersom jag lät Sam bli alfahanne måste jag leva med hans beslut.
Eftersom du lät Sam bli alfa?
Jag ville inte tillhöra en flock och absolut inte vara dess ledare.
Hövding Jacob. - Jag hoppade av.
Men alla val har sina konsekvenser. Vissa mer än andra.
Börja inte. Alla gör val. Du måste acceptera mina.
Men man kan älska mer än en person åt gången.
Jag har sett det. Med Sam, Emily och Leah.
Jag är ingen varg. Jag kan inte inprägla.
Det handlar inte om inprägling.
Det handlar om att känna nåt för nån.
Och jag vet att du känner nåt för mig.
Jag känner hur jag får dig att känna. Fysiskt.
Jag gör dig nervös.
Jake...
Oroa dig inte.
Jag lovade att inte kyssa dig igen förrän du ber om det.
Du får hålla det löftet ett tag, hövding.
Jag kände bara vargstank. Inte Bella.
Det här kommer att gå. - Kanon.
Okej, Alice, titta in igen. - Okej.
Ditt alibi till striden är fixat. - Verkligen?
Jag sa till din pappa att vår familj ska tälta i helgen-
så du ska övernatta hos mig.
Charlie ska ändå ut och fiska. - Charlie?
Är ni du med varandra nu? - Mig gillar han.
Du och Edward får faktiskt huset för er själva i natt.
Typ ensamma?
Vi ska alla ut och jaga. För att få kraft till striden.
Varsågod.
Hej.
Vill du ha en macka? - Nej, det är bra.
Systern gillar jag.
Alice.
Ja, hon är suverän.
Pappa, jag undrar...
Varför har du inte gift om dig efter mamma?
Jag vet inte.
Jag har väl inte mött rätt tjej än.
Hur så? - Jag vet inte.
Jag tänkte-
att du kanske hade lagt ner hela institutionsgrejen med det.
Med äktenskapet.
Tycker du att det har nåt värde?
Ja.
Äktenskapet har värden.
När man är äldre.
Mycket äldre.
Som din mamma...
Det verkade gå bra för henne andra gången. Senare i livet.
Ja, jag antar det.
Man ska absolut inte tvingas gifta sig för att man inte var...
...försiktig.
Va? - Du vet vad jag menar.
Vissa saker måste man tänka på om man ska vara kroppsligt intim...
Okej, inte samtalet med stort S. - Det är lika pinsamt för mig.
Knappast. Och bry dig inte, för mamma hann före dig för tio år sen.
Du hade ingen kille för tio år sen.
Jag är säker på att allt fungerar likadant.
Okej.
Bara ni skyddar er och...
Pappa, oroa dig inte för det.
Edward är... av gamla skolan.
Gamla skolan? Så bra. Vad är det, kod för nånting?
Herregud. Pappa, jag är oskuld.
Okej, bra. Jag är glad att vi tog upp det.
Jag med!
Oskuld?
Jag gillar Edward lite mer nu.
Vad gör du ute? Vad är det?
Ingenting.
Det känns inte mer än rätt attjag också är representerad.
Det är jättefint. Tack.
Där står en säng.
Jag tänkte att du behövde en att sova i.
En luftmadrass hade räckt.
Är det här för mycket? - Nej.
Nej, det är perfekt.
Jag vill fråga dig en sak.
Vad som helst.
Att gifta sig är ditt villkor för att själv förvandla mig, va?
Ja.
Okej. Jag vill förhandla om mitt villkor.
Vad du vill, du får det.
Lovar du?
Ja.
Bella...
Nej.
Du sa attjag skulle uppleva allt. - Inget som kan döda dig.
Det gör du inte.
Alla säger att när jag är förvandlad så vill jag bara slakta hela stan.
Det varar inte i evighet.
Jag vill ha dig.
Medan jag fortfarande är jag.
Medan jag fortfarande vill ha dig så här.
Det är för farligt.
Prova.
Prova bara.
Jag börjar på ett svindyrt college och låter dig köpa en bil till mig.
Jag gifter mig med dig. Prova bara.
Sluta försöka klä av dig.
Vill du göra det? - Inte i kväll.
Du menar att du inte...?
Det är okej.
Tro mig, jag vill.
Jag vill bara gifta mig med dig först.
Du får mig att känna mig som en skurk som försöker-
stjäla din dygd eller nåt.
Det är inte min dygd jag tänker på.
Skojar du?
Det är bara en regel som jag vill lämna obruten.
Det är kanske för sent för min själ, men jag kommer att skydda din.
Jag vet att det inte är modernt...
Det är inte modernt. Det är urgammalt.
Jag kommer från en annan tid.
Allt var mycket mindre invecklat.
Om jag hade träffat dig då så hade jag uppvaktat dig.
Vi hade promenerat med förkläde och druckit iste på verandan.
Jag hade kanske stulit en kyss eller två. Men först efter-
att ha bett din far om lov.
Jag hade gått ner på ett knä...
...och överräckt en ring till dig.
Det här var min mammas.
Isabella Swan, jag lovar att älska dig i varje ögonblick i all evighet.
Och gör du mig den stora äran att gifta dig med mig?
Ja.
Följer du inte med oss?
Det blir ett beslut i sista stund.
Jag berättade hur det fungerar.
Cullens har krafter.
Underskatta dem inte, Riley.
Ni är numerärt överlägsna.
Men de kommer att kunna förutse allt ni gör.
Enligt din vän? - Ja.
Min döde vän.
Laurent kom på vad de kunde göra.
Och de dödade honom.
Men inte förrän han berättat för mig.
Han hade kanske fel.
Jag menar...
Det här ska vara-
Cullens territorium.
Vi har härjat här och jag har aldrig sett dem här.
Du litar inte på mig.
Jag menar bara...
Jag gör det för oss så att vi kan äta-
utan att de vedergäller.
Jag kan inte längre vänta på att de ska anfalla.
Det låter jag dem inte göra.
Jag ska göra slut-
på Cullen-klanen.
Jag svär.
Jag älskar dig-
så mycket.
Du överdriver.
Jag vill vara grundlig.
De nyfödda blir helt vilda.
Det är okej. Gör dig inte illa till mods.
Det stör mig inte längre.
Sen när?
Sen jag i ett dygn trodde att du var död.
Du bär inte din ring.
Jag ville inte riskera att tappa den.
Eller riskera att Jacob såg den.
Jag tycker att vi ska vänta med att säga det till honom efter striden.
Om du börjar tvivla... - Det gör jag inte.
Jag vill bara att han tänker klart.
Vem tänker inte klart?
Ingen, hoppas jag.
Alice sa att det blir oväder. - Ja, jag känner det.
Vi borde ge oss iväg.
Vi ses om ett par timmar.
Är det nåt?
Ett gäng vampyrer försöker döda mig.
Samma gamla visa då.
Tack.
Du måste tillbaka före ovädret. - Nej, jag stannar.
Ni behöver min kontakt med flocken för att veta vad som händer.
Ska du inte strida? - Seth avlöser mig i morgon.
Han avskyr att missa striden, men jag ska hålla honom i säkerhet.
Nu får vi in dig.
Jag borde valt en plats längre ner.
Nej, jag klarar mig.
Vad kan jag göra?
Jag kan inte sova med allt tandklapprande.
Glöm det.
Hon kan behöva sina tår en dag.
Och ärligt talat...
Jag är snyggare än du.
Ta bort din hand från mig.
Håll dina händer från henne.
Slåss inte.
Om hon blir sjuk är det ditt fel.
Du är iskall, Bella.
Lugn. Du blir varm snart.
Snabbare om du klädde av dig.
Grundläggande överlevnadsteknik.
Kan du åtminstone försöka styra dina tankar?
Jag kryper verkligen in under din iskalla hud, va?
Vad är det?
Tvivlar du på hennes känslor för dig?
Trevligt.
Så att rota i min hjärna är okej.
Men släppa in mig i din? Glöm det.
Hör på...
Jag vet att hon är kär i dig. - Så bra.
Men hon är kär i mig också.
Hon vill bara inte erkänna det.
Jag vet inte om du har rätt.
Låt mig då få fråga dig en sak.
Om hon väljer mig... - Det gör hon inte.
Om hon gjorde det...
Hade du då försökt döda mig?
Det är en frestande tanke.
Men nej. Jag kan inte såra henne så.
Så du gör henne bara till en blodsugande demon som du?
Jag har aldrig velat det.
Stoppa henne då. - Jag har försökt.
Jag försvann. - Men du gav upp för snabbt.
Om du varit borta ett halvår till-
kundejag ha gjort henne lycklig. Tro mig.
Du måste tänka på att jag kan vara bättre för henne än du.
Jag har tänkt på det.
Jag vet att du kan skydda henne.
Men du kan ge henne ett liv. Ett människoliv.
Det är allt jag önskar för henne.
Men jag tänker inte...
Jag tänker inte tvinga henne att göra nåt. Aldrig mer.
Sist jag försökte dog vi nästan båda.
Ja, det minns jag.
När du trodde att hon var död.
Att du hade förlorat henne.
Hur pallade du?
Det finns inte ord.
Men jag hade inte önskat det för någon, Jacob.
Det låter kanske konstigt, men jag är glad att du är här.
Vilket betyder?
"Även om jag vill döda dig så är jag glad att hon är varm."
Om vi inte var naturliga fiender-
och du inte försökte stjäla mitt skäl att existera-
så kunde jag ha gillat dig.
Om du inte planerade att suga livet ur flickan som jag älskar-
så kunde jag...
Nej.
Inte ens då.
Men hon kan fortfarande ångra sig.
Då hade jag släppt henne.
Hej, Seth.
Var är Jacob? Har han redan... - Inte än.
Han kollar att skogen är tom innan han går.
Jag är ledsen för i går kväll. Det kan inte ha varit lätt för dig.
Det hamnar inte på min topp 10-lista med favoritkvällar.
Har du en lista?
Alla tio var jag med dig.
Nummer 1 är när du sa att du gifter dig med mig. Mrs Cullen.
Det här är faktiskt 2000-talet. Jag vill åtminstone ha dubbelnamn.
Gifter du dig med honom?
Jake, jag...
Du visste att han lyssnade! - Han förtjänar att få veta.
Jake, stanna! - Släpp!
Jake, stanna!
Jake, snälla. - Jag har verkligen fått nog.
Vad kan jag göra? - Ingenting.
Men det kan jag. Genom att gå ut och döda nåt.
Du tänker inte klart. Gör inte det.
Jag kanske dör och gör det lätt för dig.
Jake, stanna.
Varför?
Ge mig ett bra skäl.
För att jag inte vill förlora dig.
Inte bra nog.
För att du är för viktig.
Fortfarande inte bra nog.
Jacob!
Kyss mig.
Jag ber dig-
att kyssa mig.
Det skulle ha varit vår första kyss.
Jag måste gå.
Jag kommer tillbaka.
Såg du?
Nej, men...
Jacobs tankar är rätt högljudda.
Jag vet inte vad som hände.
Du älskar honom.
Jag älskar dig mer.
Jag vet.
Det börjar.
Jacob kom precis dit.
Han är okej.
Är nån skadad?
Hon är nära. Jag hör hennes tankar.
Seth, stick.
Hon kände min doft. Hon visste att du skulle vara med mig.
Hon har hittat oss.
Hon är inte ensam.
Riley... Lyssna på mig.
Victoria använder dig bara för att distrahera mig.
Hon vet att jag dödar dig.
Hon blir faktiskt glad att slippa dras med dig längre.
Lyssna inte, Riley. Jag berättade om deras tankeknep.
Jag kan läsa hennes tankar. Så jag vet vad hon tänker om dig.
Han ljuger.
Hon skapade dig och armén bara för att hämnas sin sanne make James.
Det är det enda hon bryr sig om. Inte dig.
Det är bara du. Det vet du.
Tänk efter.
Du är från Forks.
Du kan området.
Det är enda skälet till att hon valde dig.
Hon älskar dig inte.
Riley...
Låt honom inte göra detta mot oss.
Du vet att jag älskar dig.
Du ska dö.
Du får inte en sån här chans igen!
Du vill ha henne.
Du vill att jag känner smärtan som du kände när jag dödade James.
När jag slet honom i stycken.
När jag förvandlade honom till aska.
När jag förvandlade honom-
till ingenting.
Victoria!
Vad är det? - Alice vill att vi ger oss av.
Nu.
Hur länge? - Några minuter. Kanske tio.
Flocken måste sticka. Volturi håller inte en vapenvila med varulvarna.
Leah, nej!
Jacob?
Jacob, håll ut. Carlisle hjälper dig. - Benen i hans högersida är krossade.
Bella... - Jake, jag är här.
Jacob, din idiot. Jag hade den.
Jag måste få benen på plats innan hans påskyndade läkning börjar.
Han måste härifrån. Vi vinner inte en strid mot Volturi.
Vi tar med honom till Billy. - Jag kommer dit så fortjag kan.
Det är okej. Vi har dig.
De kommer.
Imponerande.
Jag har aldrig sett en klan undslippa ett så våldsamt anfall utan förluster.
Vi hade tur.
Det tvivlar jag på.
Vi verkar ha missat en underhållande strid.
Ja. Det är inte ofta vi görs onödiga.
Om ni kommit för en halvtimme sen kunde ni ha fullbordat ert syfte.
Så synd.
Ni missade en.
Vi erbjöd henne asyl om hon gav upp.
Det fick ni inte erbjuda.
Varför kom ni?
Vem skapade er?
Du behöver inte göra det. Hon berättar allt du vill veta.
Jag vet.
Jag vet inte.
Riley ville inte säga det. Han sa att våra tankar var utsatta.
Hon hette Victoria. Kanske kände ni henne.
Edward, om Volturi vetat om Victoria-
så hade de stoppat henne. Inte sant, Jane?
Självklart.
Felix.
Hon visste inte vad hon gjorde.
Vi tar ansvaret för henne. - Ge henne en chans.
Volturi ger inte två chanser.
Kom ihåg det. Caius vill säkert veta att hon fortfarande är människa.
Datum är bestämt.
Ta hand om det där, Felix.
Jag vill hem.
Det har pågått ett tag. - Doktorn bryter hans ben igen.
Jag hade klarat det krypet. - Lägg av nu, Leah.
Det värsta är över. Han repar sig.
Jag gav honom morfin, men han förbränner det snabbt.
Jag kommer sen och sätter dropp.
Tack.
Han frågar efter dig.
Hej, Jake.
Hej.
Jag var orolig för dig.
Var du orolig för mig?
Ja.
Jag antog att Edward skulle läsa mina tankar.
Var han hård mot dig? - Han var inte ens arg på mig.
Eller på dig.
Jäklar.
Han är bättre än jag trodde.
Han leker inte en lek.
Okej.
Bella...
Han är inte så perfekt som du tror.
Jag vet vem han är.
Och vi pratar inte om det.
Jag får hellre allt ombrytande gjort med en gång.
Jag vet åtminstone attjag gjorde allt jag kunde.
Det var inte lätt att få dig att erkänna dina känslor för mig.
Jag stod emot dem för att jag visste att de inte hade förändrat nåt.
Jag är helt rätt för dig, Bella.
Det vore-
lika lätt som att andas med mig.
Du vet att jag älskar dig.
Vet du hur mycket jag önskar att det räckte?
Ska jag komma tillbaka?
Jag behöver lite tid.
Men jag kommer alltid att vänta.
Tills mitt hjärta slutar slå.
Kanske till och med då.
Den 13 augusti? - Ja, en månad före min födelsedag.
Jag behöver inte bli ett år till äldre än du.
Alice sa att hon kan fixa bröllopet till då.
Det kan hon säkert.
Det är ingen brådska.
Jag har valt mitt liv. Jag vill börja leva det.
Ska du låta Alice planera allt?
Klänningen, festen, gästlistan?
Vem vet vilka hon bjuder?
Spelar det nån roll?
Berätta bara varför du gör det här. - Vad?
Bröllopet? - Nej.
Du försöker göra alla andra glada.
Men du har redan offrat för mycket.
Du har fel.
Det var inget val mellan dig och Jacob.
Valet stod mellan den jag borde bli och den jag är.
Jag har alltid känt mig i otakt.
Som om jag bokstavligen snubblade fram genom livet.
Jag har aldrig känt mig normal.
För jag är inte normal.
Och jag vill inte vara det.
Jag har tvingats möta döden-
och sorg och smärta-
i din värld. Men jag har heller aldrig känt mig starkare.
Och mer äkta. Mer som mig själv.
För det är min värld också.
Det är där jag hör hemma.
Så det handlar inte bara om mig?
Nej.
Ledsen.
Jag har rört till allt när jag har försökt komma på det här, men...
Jag vill göra på rätt sätt.
Och jag vill binda mig vid dig-
på alla tänkbara sätt.
Och börja med ett bröllop?
Faktiskt...
...något lite svårare först.
Och kanske rentav farligt.
Vi måste berätta för Charlie.
Det är livsfarligt.
Tur att du är skottsäker.
Jag behöver den där ringen.
SLUT Text: Thomas Jansson Scandinavian Text Service 2010